Viimasel ajal jääb mulje, et riigis valitseb
visioonipuudus. Võimalikel maksumuudatustel ei jõua enam ammu silma peal hoida – selleks hetkeks, kui arvamuse kujundad, on juba uued muudatused plaanis. Puudus tundub olevat ka riigiametnike efektiivsusest, või vähemasti selle
kuvandist.
Nagu neid kriise viimasel ajal veel vähe oleks olnud, Eestit on nüüd tabanud varajane keskeakriis. Aga äkki saab keskea teha huvitavaks ja kaasavaks?
Eelmise suurema majanduslanguse ajal, 2008-2009, oli meil riigina selge eesmärk: liitumine euroalaga. Eesmärgi saavutamist lihtsustasid väljastpoolt ette antud piirangud ehk Maastrichti kriteeriumid. Riik oli koolilõpetaja ning vaja oli ära teha eksamid.
Äripäev küsis arvamusliidritelt: mis tõmbaks majanduse lõpuks ometi uuesti käima?
Hea lugeja,
saada ka sina oma ettepanek:
[email protected]Töö- ja eraelus eksamid puuduvad. Kui tahad midagi saavutada, siis peab motivatsioon tulema seesmiselt. Kuidas seda riigi tasandil saavutada, kui käes on 30ndad, tahaks olla edukas, aga teha on palju, iga asi nõuab tähelepanu ning vanad nipid enam ei toimi?